Думи моi, думи
Тарас Григорьевич Шевченко

Поезii Тараса Шевченка «Три шляхи», «Думи моi, думи», «Менi однаково», «Минають днi, минають ночi» – це медитативнi лiричнi роздуми над власною нещасливою долею та над долею Украiни. У цих творах найкраще вiдображено iндивiдуальний стиль Тараса Шевченка. Рiдна земля – найбiльший бiль для поета: «Та не однаково менi, / Як Украiну злii люди / Присплять, лукавi…». Немае нiчого гiршого, анiж туга на чужинi за милими серцю мiсцями – такий лейтмотив поезiй Тараса Шевченка.

Тарас Шевченко

ДУМИ МОЇ, ДУМИ

Три шляхи

Ой три шляхи широкii
Докупи зiйшлися.
На чужину з Украiни
Брати розiйшлися.
Покинули стару матiр.
Той жiнку покинув,
А той – сестру, а найменший —
Молоду дiвчину.
Посадила стара мати
Три ясени в полi,
А невiстка посадила
Високу тополю.
Три явори посадила
Сестра при долинi…
А дiвчина заручена —
Червону калину.
Не прийнялись три ясени,
Тополя всихала;
Повсихали три явори,
Калина зов’яла.
Не вертаються три брати,
Плаче стара мати,
Плаче жiнка з дiточками
В потопленiй хатi.
Сестра плаче, йде шукати
Братiв на чужину…
А дiвчину заручену
Кладуть в домовину.
Не вертаються три брати,

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ИТ».
Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию: Купить