Секс у будинку бiля колii
Анатолiй Власюк

Письменник купуе будинок бiля колii. В нього закохуеться молода жiнка, яка не запам’ятала його обличчя… Все переплiтаеться в будинку бiля колii. Здаеться, навiть секс не може врятувати втрачене кохання.

Анатолiй Власюк

Секс у будинку бiля колii

Веронiцi Савченко

1

Те, що я зробив помилку, придбавши цей будинок, зрозумiв у першу ж нiч.

Менi давно хотiлося мати свiй будинок. А тут я несподiвано на своiй книжцi заробив грошi. Наступного дня мене чомусь занесло на iншу вулицю, на якiй я, здаеться, до цього нiколи не бував. Ще здалеку я побачив на парканi надруковане великими лiтерами, що цей будинок продаеться.

Мене тут влаштовувало все: i скромнi кiмнатки, i невеличкий сад, i колiя неподалiк. З господарем, який пiсля смертi дружини перебирався до доньки у Львiв, сторгувалися майже вiдразу.

Через тиждень я переiхав, забравши майже всi своi речi, а, головне, два чемодани з рукописами, якi мiг закiнчити лише в наступному життi.

Колiя дала про себе чути в першу ж нiч. Тiльки-но я засинав, йшов товарняк, i весь будинок здригався. Вдень я цього не помiчав. Знесилений, засинав лише пiд ранок, аж поки не зрозумiв, що це – доля…

2

Хтось любив читати книжки, хтось не мiг жити без полювання, а в мене навiть не хобi, а сенсом життя став секс.

Це все почалося в четвертому класi, коли я пробудилася вiд того, що тато й мама колисалися в лiжку, яке немилосердно скрипiло. Я боялася собi навiть зiзнатися, що вже не сплю. Звiсно, я тодi мало що тямила, аж поки мене у восьмому класi не звабив двоюрiдний брат.

Але все по-справжньому почалося тодi, коли я вийшла замiж у дев’ятнадцять рокiв. Я зрадила своему чоловiковi через тиждень пiсля весiлля. Ми з ним багато займалися сексом, i менi це подобалося, але коли в автобусi невiдомий нiби ненароком поклав менi руку на колiно, я зрозумiла, що вiн гарячiший i палкiший за мого чоловiка. А коли траплялися холоднiшi, я не давала спокою чоловiку, i вiн думав, що я з кожним днем кохаю його все бiльше й бiльше, хоча я просто надолужувала втрачене.

Я розумiла, що рано чи пiзно все може скiнчитись, i шкодувала саму себе, а тому нiколи не давала можливостi розслаблюватися чоловiкам, закохуючи iх у себе до нестями.

3

Я добре пам’ятаю цей день, коли вперше побачив ii, – 17 квiтня. Все було класично: спершу звернув увагу на розкiшнi груди, потiм погляд ковзнув по струнких ногах, а вже потiм, з пристойностi, затримався на обличчi.

Здаеться, всю сонливiсть нiби вiтром змело. Не знаю, чи вона помiтила мiй погляд, чи взагалi помiтила мене, але марево закоханостi вже витало надi мною.

Можливо, я вже занадто змучився, чи поiздiв у ту нiч було менше й гуркотiли вони тихiше, але я спав. І, звiсно, снилася менi вона, ота незнайомка, що йшла нашою вулицею й видавалася менi неземним дивом.

Я не пам’ятаю, що конкретно було в тiм нiчнiм сновидiннi, але добре вiдчував запах жiнки. Вiн не був схожий на щось звичайне – типу яблука чи грушi, а нiби занесений з космосу.

Снився менi саме цей запах, i коли вiн наповнював кiмнату, в головi зримо виринав образ незнайомки.

4

У мене сьогоднi був один iз тих невдалих днiв, коли я не те що не зустрiла чоловiка, вартоi моеi уваги, а навiть не вiдчула тяги до когось з тих, хто проходив мимо мене. Я би могла, як i в минулi рази, сказати собi, що старiю, що, як у собаки чи, вiрнiше, суки, в мене збився нюх, але я знала, що завтра буде новий день, i я знову вiзьму слiд, i в моiх обiймах забуде про все на свiтi нова жертва.

Я не отримала задоволення вiд чоловiка, i, коли вiн заснув, стала пригадувати, кого взагалi сьогоднi зустрiчала. Звичайно, коли кiлькiсть жiнок перевищувала кiлькiсть чоловiкiв, сподiватися на удачу було марно.

Здаеться, згадала всiх, i тiльки обличчя того чоловiка, який визирав з-за паркану, розглядаючи мене впритул, нiби бiльше на свiтi жiнок не бачив, було оповите туманом.

Звiсно, я думала тодi про щось свое сокровенне й не надала цьому чоловiковi належноi уваги. Чи не вперше самка, мабуть, назавжди втратила самця, який мiг ii приголомшити чимось незвiданим.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ИТ».
Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию: Купить